Времето настъпи.
Разказва се, че денят на разрушението е бил предизвикан от Дарсия Първи.
От тогава са изминали 200 години.
Имаме всичко необходимо, изброено в Книга за Луната.
Водачът, Лунно Цвете събудено от кръвта на вълк.
Вълкът, който е бил роден да управлява този свят.
Лунна централа, която захранваше града...
като преобразуваше лунната светлина в енергия.
Но тази й роля ще приключи.
Да, това е раждането на Рай, но не за вълците, а за Благородниците.
Moonlight Crucible
Чеза...
Очаквах те.
Не съм очаквал да видя това лице отново.
Лицето на жената, която обичаш.
Тя беше твоя сестра.
Душата й беше загубена още тогава.
Ти беше единственият, който не го прие.
Направих го заради теб.
Направих всичко от любов към теб.
Вярно е...
Единственото ни общо беше външният ни вид.
Ако Хармона беше светлина, то аз бях сянка.
Бях доволна...
Обаче се появи ти и всичко се промени.
Причината за всичко беше ти...
Дарсия Трети.
Всичко е резултат на това, което предизвика.
Ела, да танцуваме.
Скоро светлините на града ще угаснат.
Последният ритуал, който Дарсия Първи се е опитал да изпълни...
ще започне.
Чеза започва да вехне.
Водата ли е лоша?
Не... Тя започва да цъфти!
Чеза...
Къде си, Чеза?
Не мога да те чуя.
Киба...
Чеза.
Ако продължава така, Раят ще...
Чеза!
Портите на Рая се отварят.
Рай за Благородниците. Не, само за нас двамата...
Ела...
Помръдна се.
Добре, да не спираме.
Разбрах го...
Така няма да стане.
Изслушайте ме...
Напрежението е непостоянно от няколко минути.
Ако тези клетки използват електрически ключалки,
удряйте вратата, когато светлините изгасват.
Сега!
Става.
Това е! Пробвайте пак.
Добре, отново...
Давайте!
Стана!
Човече, май не е трябвало да се притеснявам.
Здрасти.
Хиге!
Добре си!
Излизай вече.
Къде си намислил да ни заведеш?
За какво говориш, Цуме?
Към какъв капан ще ни заведеш този път?
Видях много препарирани вълци.
Къде е нашийника ти?
Това беше просто номер.
Тогава как успя да дойдеш тук?
Ти ли ни примами в замъка?
Не знам.
Знам, че си куче на Благородниците и помагаш да избият твоя вид!
Тогава защо не ме убиеш?
Още сега!
Направи ми услуга и го направи.
Стига! Не си на себе си, Хиге.
На себе си?
Какво означава "на себе си"?
Не знам кой е истинският Хиге.
Аз знам кой е.
Хиге е забавен, мил и малко безотговорен...
Но когато е необходим, винаги можеш да разчиташ на него.
Това е Хиге.
Ситуацията в замъка е странна.
Сега ще можете да се измъкнете.
Къде си мислиш, че отиваш?
Има нещо, което трябва да направя.
Хиге!
Няма ли да отидеш?
Няма ли да ги последваш?
Благодаря...
Вълк...
Миризмите се завръщат.
Старче!
Слава богу.
Ще умреш, ако спиш по такива места.
Моля, оставете ме.
Господине, не сте от тук.
От къде сте?
За какво ти е да знаеш?
Без причина. Не е задължително да ми кажете.
От Куриус.
Знаеш ли го?
Не, но съм чувала за него.
Бил е опожарен от войниците на Джагара, докато преследвали вълци.
Това е лъжа. Не ме занасяй!
Истината е. Чух го от едни войници.
Вълците, които гонели, избягали и се скрили в Куриус.
И те го изгорили.
Това не е... истина!
Това са глупости!
Видях ги! С тези две очи!
Руус беше... от вълци!
Не са били вълците!
Повярвай ми, Старче...
Блу!
Блу...
Това е нашият Рай.
Този свят ще бъде създаден от смъртта на луната.
Сбогом, Киба...
Чеза...
Аз...
ще увехна.
Чеза...
Недей!
Ние Благородници сме далеч от родния си свят,
и тихо очакваме смъртта.
Трябва само да спрем времето завинаги...
Там нито миналото ни ще изчезне,
нито е място, което ще промени бъдещето.
Изкуствен Рай... Такова място няма бъдеще.
Дядо ти търсеше Рай, предназначен само за Благородници.
Този човек не е мислил за идните поколения.
Затова той изчезна... И семейството му го последва...
Рай създаден от прокълнат свят...
е безсмислен.
Лъжа.
Винаги се самозаблуждаваш.
Не даваш на сърцето ти да приеме истината.
Дори и с желания Рай пред очите ти...
Безсмислено.
Заради Хармона ли?
Отдавна знаеш за кого е.
Тези очи знаят, нали? Жадуват за Рая.
Не.
Това не е Рай.
Кой си ти?
Не е възможно... Вълк?
Защо?
Свърши.
Раят беше затворен.
Това е краят...
Светът умира.
Чеза!
Чеза! Чеза!
И аз го видях.
Но не беше той.
Не се тревожи. Знам, че ще дойдат.
Всичко ще е наред...
Защо? Направих го заради теб...
Защо?
Защо не ме обичаш?
Обичам те.
Вече няма значение.
Ела с мен... Заедно в Рая...
Стига!
Вярно. Камата беше отровна.
Скъпоценен мой вестител на смъртта.
Ти ще си мой...
Завинаги.
Не се меси!
Хиге!
Киба...
Ти...
Защо?
Ще си върнем Рая!
Хиге!
Аз трябва...
Не мърдай!
Казах, че ще сложа край...
Хиге!
Достатъчно!
Дадох... думата си.
Ще отнема цялата ти енергия!
Невъзможно!
Дарсия...
Както очаквах... Ти си избраният вълк.
Какво си ти?
Нито си вълк, нито си Благородник.
Аз бях избран.
Току-що го разбрах...
Не е само това, че желаем Рая...
Раят... ни зове.
Превод: ckitnik
Следва
Всичко си има край.
Дори и буйната младост и гладка кожа...
един ще изчезнат, нали?
Животът е жесток.
Но още не е свършило!
Where the Soul Goes